SUUR-SAVON SOTILASPOIKIEN PERINNEKILTA RY 
		
Itäkaari 16,  52550 Hirvensalmi 
 http://suur-savonsotilaspojat.yhdistysavain.fi/

SOTILASPOJAT

Järjestön kehitys 
Vapaussodan jälkeen perustettiin paikallisten suojeluskuntien yhteyteen 13-16- vuotiaista pojista muodostettuja epävirallisia poikaosastoja, joita alettiin kutsua " oravakomppanioiksi ". Niiden toiminta sammui kuitenkin vähitellen 1920 - luvun puoliväliin mennessä. 
Vuonna 1927 säädettiin laki suojeluskunnista. Lain nojalla annettiin seuraavana vuonna suojeluskuntia koskeva asetus. Lain ensimmäiseen pykälään sisältyi se tärkeä toteamus, että suojeluskuntajärjestö kuului osana tasavallan sotavoimaan. Asetuksessa säädettiin muun ohella myös suojeluskuntien poikatyöstä. Suojeluskunnat saattoivat lakiin perustuvan säädöksen mukaan antaa valmistavaa sotilaallista koulutusta nuorukaisille, jotka eivät vielä olleet täyttäneet seitsemäätoista vuotta. Koulutuksen oli tapahduttava sopivan liikuntakasvatuksen ja harjoitusten muodossa, mutta " älköön heitä aseilla varustettako". Jäseniksi poikaosastoihin saatiin ottaa 12 - 16 vuoden ikäisiä poikia heidän vanhempiensa yhteiskunnalliseen asemaan tai puoluekantaan katsomatta. 
Neuvostoliiton hyökättyä Suomeen vuoden 1939 lopussa, jolloin talvisota alkoi, poikaosastoissa oli jäseniä noin 30 000. 
Talvi- ja jatkosodan välisenä aikana 1940-41 poikatoimintaa järjestettiin jälleen uudelleen. Syyskuussa 1941 kotijoukkojen komentaja Lauri Malmberg antoi järjestölle uuden nimen, sotilaspojat. Samalla sotilaspoikajärjestö itsenäistyi suojeluskuntajärjestön rinnalla. Uuden asetuksen perusteella sotilaspoikia voitiin tarvittaessa varustaa aseilla. 

Suojeluskuntasovinto ja sotilaspojat 
Talvisodan aikana solmittiin yhteiskunnallisen leirijaon ylittävät sopimukset työmarkkinaosapuolten toisiaan koskevan neuvottelukelpoisuuden tunnustamisesta (tammikuun kihlaus) sekä työväenjärjestöjen jäsenten suojeluskuntiin liittymisestä ja ottamisesta (suojeluskuntasopimus). Nämä sopimukset olivat vuoden 1940 alussa kansallista yksimielisyyttä korostavia ja vanhat periaateristiriidat ylittäviä julkilausumia. Mainitut sopimukset eivät voineet olla heijastumatta myös sotilaspoikien toimintaan sekä jäsenten määrään ja heidän yhteiskunnalliseen taustaansa. Huomattavasti itsenäistyneen sotilaspoikajärjestön jäsenet edustivatkin kaikkia yhteiskuntaluokkia. Se mahdollisti osaltaan järjestön nopean kasvun. 
Viimeisen säilyneen tilaston mukaan vuoden 1943 lopussa sotilaspoikia oli 72 187 yhteensä 684:ssä poikaosastossa. 

Sotilaspoikien valtakunnallinen ohjelma 
Sotilaspoikien valtakunnalliseen ohjelmaan oli kirjattu kahdeksan toiminta-aluetta: 
1 kansalaiskasvatus, 2 käyttäytymiskasvatus, 3 liikuntaharjoitukset kilpailuineen, 
4 maastokoulutus leireineen, 5 suunnistus ja retkeily, 6 pienoiskivääriammunta, 
7 kotiseudun tuntemus ja 8 väestön suojelu. 

Toiminta sotiemme aikana 
Sotilaspojat osallistuivat myös sodan aikana valtakunnallisen ohjelman mukaiseen toimintaan. Mutta he osallistuivat niin ikään vakavaan ja merkittävään maanpuolustustyöhön kotirintamalla. He keräsivät teollisuuden raaka-aineeksi sopivia käytöstä poistettuja materiaaleja kuten villa- ja puuvillavaatteita, metalliromua, kumia, lasia sekä paperia. 
Mottitalkoot ja puukaasupilkkeiden teko kuuluivat myös heidän toimintaansa. 
Sotilaspojat toimivat lähetteinä ja osallistuivat ilmavalvontaan ja desanttien takaa - ajoon sekä liikenteellisesti tärkeiden kohteiden vartiointiin ase kädessä. He olivat usein läsnä myös sankarihautajaisissa kunniatehtävissä. Merkittävää on se, että varttuneemmat sotilaspojat osallistuivat maanpuolustukseen ilmatorjuntapattereiden miehistönä ja toimivat tarvittaessa myös pelastustehtävissä.
Kymmenien tuhansien poikien työstä kertyi valtava panos sodassa olleen isänmaan hyväksi.

Sotilaspoikien Perinneliitto
Sotilaspoikien Perinneliitto toimii Suomessa olevien sotilaspoikien perinnekiltojen yhdyssiteenä ja keskuselimenä sekä vaalii suojeluskuntajärjestön poikatoiminnan vuosien 1928-1944 perinteitä ja osallistuu yhteistyöhön Suomessa toimivien vapaaehtoisten maanpuolustusjärjestöjen ja isänmaallisten perinneyhdistysten kanssa. Liitto julkaisee Sotilaspoika-lehteä sekä kuuluu jäsenenä Suojeluskuntien ja Lotta Svärdin Perinteiden Liittoon ja Tammenlehvän Perinneliittoon.
Sotilaspoikien Perinneliittoon kuuluu 30 jäsenkiltaa, joissa on viitisentuhatta jäsentä.

Suur-Savon Sotilaspoikien Perinnekilta ry
Toimii Mikkelin, Pieksämäen ja Varkauden sekä niiden ympäristökuntien alueella kotipaikan ollessa Mikkeli.
Kilta toimii valtakunnan virallisen turvallisuuspolitiikan periaatteiden mukaisesti. Se pyrkii edistämään maanpuolustusharrastusta sekä tekemään tunnetuksi Suomen turvallisuuspolitiikan historiallista taustaa ja nykyisyyttä ja tekemään tunnetuksi suojeluskuntajärjestön poikatyön historiaa. Tarkoituksena on myöskin yhteydenpito jäsenkuntansa kesken, yhteistyö toiminta-alueena maanpuolustus- ja veteraanijärjestöjen kanssa sekä killan pyrkimysten saattaminen yleiseen tietouteen. Näihin tavoitteisiin kilta tähtää järjestämällä kokouksia, esitelmätilaisuuksia, vierailuja ja jäsenilleen matkoja sekä keräämällä perinneaineistoa. Perinneaineiston ja –materiaalin kokoamiseen Mikkelissä on erinomaiset mahdollisuudet jopa velvoittavat perinteet. Kiltamme aloitteesta vuonna 1999 Mikkelissä pidettyjen viidensien liittopäivien päätöksellä perustettu valtakunnallinen Sotilaspoikamuseo on yhtenä osastona Jalkaväkimuseossa, minkä hoitovastuu on killallamme.
Sotilaspoikien ensimmäinen perinnekilta perustettiin Tampereella 29.5.1991, jonka toimialueena oli tuolloin koko maa. 
Suur-Savon (Mikkelin seudun) Sotilaspoikien Perinnekilta ry on perustettu 17.1.1994 Mikkelin Upseerikerholla, josta Savonlinnan seutulaiset erottautuivat ja perustivat Savonlinnan Seudun Sotilaspoikien Perinnekillan vuonna 2004.
Kiltamme jäsenmäärä on laskenut 150 henkilön tasoon, joiden keski-ikä on reilusti yli kahdeksaakymmentä vuotta – kymmenisen vuotta veteraaneja alempi. Jäsenistö jakautuu 40 nais- ja noin 50 kannattajajäseneen, loppujen ollessa ”oikeita” sotilaspoikia. Vuosittainen vaihtuvuus on reilun kymmenen henkilön luokkaa lähinnä luontaisen poistuman kautta, pääasiallisesti uudet jäsenet ovat kannattajajäseniä.
Kiltamme julkaisi 20-vuotispäivänään 17.1.2014 kirjan ”Päämaja kutsuu – sotilaspoikatoimintaa Mikkelissä ja vähän muuallakin”, jota on saatavissa killan puheenjohtajalta.
Kiltaamme ovat kaikki entiset sotilaspojat sekä maanpuolustushenkiset miehet ja naiset tervetulleita toimimaan ja vaalimaan arvokkaita perinteitä sekä tuomaan järjestömme historiaa tunnetuksi.

Sotilaspoikalupaus  
”Sotilaspoikana suora on tieni, olkoonpa tehtävä suuri tai pieni. Kodin ja uskonnon puolesta lähden taistohon Suomeni vapauden tähden.”